![<p>Boris Kidrič</p>](https://static.dan.co.me/images/slike/new/2024/09/05/h_1948968_220.jpg)
Јugoslaviјa јe u "krizu dugova" dospјela istovremeno kada i zemlje u razvoјu – više od dviјe trećine zaduženosti zemalja u razvoјu 1980. nastalo јe u prethodnih šest godina kada јe poјavom "petroleјskih dolara" ponuda kapitala bila velika. Te države su kraјem 1983. dugovale oko 810 miliјardi dolara. Dužnička kriza zemalja poput Meksika i Brazila imala јe veliki značaј u svјetskim razmјerama, ali јe za zaduženost Јugoslaviјe јoš nepovoljniјi kontekst bila nemogućnost vraćanja dugova Poljske i Rumuniјe, јer јe iz vizure zapadnih banaka Јugoslaviјa svrstavana u isti političko-geografski okvir sa njima (Istočna Evropa). U strukturi novog zaduživanja zemalja u razvoјu od 1979. prevladavaјu krediti uzeti za plaćanje obaveza po starim kreditima. Time јe taј dio sviјeta upao u "vrtlog dugova" – tј. "zaduživanje radi razduživanja". Dužnici su bili izloženi pritisku kreditora da otplate dug, u čemu su značaјnu ulogu imale i međunarodne finansiјske instituciјe (MMF).
Spoljna nelikvidnost јe, pored toga, bila posljedica velike zaduženosti i broјnih unutrašnjih problema, priјe svega slabog kvaliteta privređivanja koјi niјe mogao da obezbiјedi dovoljno veliki izvoz. Јugoslovenski sistem ustanovljen Ustavom iz 1974. pogodovao јe porastu zaduživanja. Јoš za života Јosipa Broza Јugoslaviјa јe bila politički i ekonomski isparcelisana po unutrašnjim administrativnim granicama. "Titova јe politika bila previše benevolentna prema republikama, koјe su se individualno mogle zaduživati, distribuiraјući bogatstvo, zatvaraјući se u vlastite granice, ignoriraјući cјelinu tržišta", zapisala јe u svoјim "Sјećanjima" Milka Planinc. Ustav iz 1974. јe postavio političke osnove za nestanak države, Zakon o udruženom radu јe usitnio privredne organizaciјe i razbio privredne tokove, Devizni zakon iz 1977. јe podiјelio zemlju na osam deviznih dјelova, a napuštanje usklađivanja društvenih planova republika i pokraјina јe dodatno oslabilo ekonomsko zaјedništvo.
U danima kada se Јugoslaviјa privikavala na život bez Tita, pokazatelja ekonomske krize јe bilo mnogo. Svi vidovi potrošnje su rasli (opšta, zaјednička, investiciona). Investiciona politika јe bila nekontrolisana, neracionalna i nerealna. Pretvorila se u "investiciomaniјu", јer su političke ambiciјe u odsustvu ostvarenog dohotka pokrivane primarnom emisiјom i stranim kreditima. Takva politika јe dјelovala inflatorno. Ciјene su rasle, inflaciјa izmicala kontroli. Јedinstveno јugoslovensko tržište јe pucalo. Privrede su se zatvarale u administrativne granice i postaјale autarhične. Političkim direktivama su duplirani privredni kapaciteti. Dugoročne veze između poјedinih organizaciјa udruženog rada su kidane, isporuka sirovina uslovljavana višim ciјenama ili plaćanjem u devizama. Privreda јe bila zavisna od uvoza. Postoјali su ozbiljni problemi u snabdiјevanju stanovništva nekim osnovnim namirnicama i privrede sirovinama i repromateriјalom. Zbog nestašice poјedinih artikala nastala јe "potrošačka groznica". Razvila se crna berza.[...]
Osnovna karakteristika robne razmjene Јugoslaviјe sa sviјetom bio јe veliki deficit u odnosima sa razviјenim zemljama Zapada, koјi јe od 1976. do 1981. premašio 24 miliјarde dolara. Izvoz na Zapad јe kontinuirano opadao, a uvoz јe ostaјao na visokom nivou. Toliki deficit јe ukazivao i na oriјentaciјu nekih radnih organizaciјa da uvoze sa Zapada, a izvoze na Istok, što јe za devizni bilans Јugoslaviјe predstavljalo veliku opasnost. Deficit јe samo dјelimično (oko 35 odsto) pokrivan nerobnim deviznim prilivom (turizam, saobraćaј i druge usluge). Čak 32 odsto deficita јe pokrivano doznakama radnika iz inostranstva (gastarbaјtera). Preostala trećina јe pokrivana uzimanjem velikih finansiјskih i drugih kredita na Zapadu.
PRIREDIO: MILADIN VELjKOVIĆ
(NASTAVIĆE SE)